ЗАТВЕРДЖЕНО 

Протокол загальних зборів трудового коллективу № 1

«_3_» _січня_ 2012_ р. 	

ПРАВИЛА ВНУТРІШНЬОГО
ТРУДОВОГО РОЗПОРЯДКУ

Краснокутського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) № 3

1. Загальні положення
1.1. У Краснокутському дошкільному навчальному закладі (ясла-садку) № 3 трудова дисципліна ґрунтується на свідомому та сумлінному виконанні працівниками своїх трудових обов’язків і є необхідною умовою організації ефективної праці та освітнього процесу.
1.2. Правила внутрішнього трудового розпорядку — локальний нормативний акт, який регламентує відповідно до Кодексу законів про працю України (КЗпП), інших законодавчих та нормативно-правових актів порядок прийняття та звільнення працівників, основні права, обов’язки та відповідальність сторін трудового договору, режим роботи, час відпочинку, заходи заохочення та стягнення за порушення трудової дисципліни, а також інші питання трудових відносин.
ПВТР розроблено відповідно до статті 142 КЗпП, Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти України від 20 грудня 1993 р. № 455.
1.3. ПВТР поширюються на всіх працівників навчального закладу.
1.4. Усі питання, пов’язані із застосуванням ПВТР, вирішує керівник навчального закладу Кочерга Н.В. у межах наданих йому повноважень, а у випадках, передбачених чинним законодавством і цими ПВТР, спільно або за погодженням з профспілковим комітетом первинної профспілкової організації навчального закладу Діденко В.П.

2. Порядок прийняття та звільнення працівників
2.1. Трудові відносини у системі дошкільної освіти регулюються законодавством України про працю, Законами України «Про освіту», «Про дошкільну освіту» та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. 
2.2. На посаду  навчального закладу призначається особа, яка є громадянином України, має відповідну вищу педагогічну освіту не нижче освітнього кваліфікаційного рівня «спеціаліст», стаж педагогічної роботи у сфері дошкільної освіти не менш як три роки, організаторські здібності, а також фізичний і психічний стан якої не перешкоджає виконанню професійних обов’язків. 
 навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади .
2.3. Педагогічних та інших працівників навчального закладу призначає на посади та звільняє з посад Роботодавець. 
Педагогічні працівники приймаються на роботу за трудовим договором, зокрема контрактом (ст. 54 Закону України «Про освіту»).
Інших працівників приймають на роботу за трудовими договорами.
2.4. При прийнятті на роботу громадянин зобов’язаний подати:
•	заяву про прийняття на роботу;
•	паспорт;
•	трудову книжку, оформлену в установленому порядку;
•	довідку про присвоєння ідентифікаційного номера;
•	військовий квиток (пред’являють військовослужбовці, звільнені з лав Збройних Сил України, Служби безпеки України, Прикордонних військ України, Цивільної оборони України, Управління охорони вищих посадових осіб України, інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України, та військовослужбовці, звільнені з лав Збройних Сил колишнього союзу РСР і Збройних Сил держав — учасниць СНД); 
•	документи про освіту чи професійну підготовку (подають особи, які працевлаштовуються на посади, що вимагають спеціальних знань та підготовки); завірені Роботодавцем копії цих документів залишаються в особовій справі працівника;
•	документ про кваліфікацію (педагогічні працівники подають атестаційний лист);
•	медичну довідку про відсутність протипоказань для роботи в дитячій установі.
При прийнятті на роботу забороняється вимагати від особи відомості про її партійну та національну приналежність, походження та документи, подання яких не передбачено законодавством. 
2.5. При укладанні трудового договору вперше Роботодавець оформлює трудову книжку не пізніше п’яти днів після прийняття особи на роботу (ст. 48 КЗпП).
Трудові книжки ведуться згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58 (зі змінами та доповненнями).
Трудові книжки працівників зберігаються як документи суворої звітності у навчальному закладі. 
Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на Роботодавця.
2.6. Працівник навчального закладу (далі — Працівник) може працювати за сумісництвом відповідно до чинного законодавства. 
При укладанні трудового договору за сумісництвом Працівник зобов’язаний пред’явити паспорт або інший документ, що засвідчує особу; при трудовлаштуванні за сумісництвом на посаду, що вимагає спеціальних знань, Роботодавець має право вимагати від Працівника подання документа про освіту, кваліфікацію чи професійну підготовку або належно завірених копій.
Якщо основне місце роботи Працівника — цей навчальний заклад, Роботодавець за бажанням Працівника робить запис у його трудову книжку відомостей про роботу за сумісництвом. 
2.7. Трудовий договір укладається, зазвичай, у письмовій формі (ст. 24 КЗпП).
Трудовий договір обов’язково має бути письмовим:
•	при укладанні контракту; 
•	якщо Працівник наполягає на укладенні договору у письмовій формі; 
•	при укладанні договору з неповнолітньою особою; 
•	в інших випадках, передбачених законодавством.
2.8. Укладення трудового договору оформляється наказом Роботодавця. Зміст наказу повинен відповідати умовам трудового договору.
2.9. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ не було видано, але Працівник фактично приступив до роботи (ст. 24 КЗпП).
2.10. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого закладу, за погодженням між керівниками закладів, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору (ст. 24 КЗпП).
2.11. При укладанні трудового договору за угодою сторін може бути обумовлено випробування з метою перевірки відповідності Працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути зазначена в наказі про прийняття на роботу. 
Під час випробування на Працівника поширюється законодавство про працю.
Випробування не встановлюється при прийнятті на роботу осіб:
•	які не досягли вісімнадцяти років;
•	молодих спеціалістів після закінчення вищих навчальних закладів; 
•	осіб, звільнених у запас з військової чи альтернативної (невійськової) служби; 
•	інвалідів, направлених на роботу відповідно до рекомендації медико-соціальної експертизи. 
2.12. Строк випробування при прийнятті на роботу не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з профспілковим комітетом, — шести місяців. 
Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця. 
Якщо Працівник у період випробування був відсутній на роботі у зв’язку з тимчасовою непрацездатністю або з інших поважних причин, строк випробування може бути продовжено на відповідну кількість днів, протягом яких він був відсутній (ст. 27 КЗпП). 
2.13. Якщо строк випробування закінчився, а Працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. 
Якщо впродовж строку випробування встановлено невідповідність Працівника роботі (посаді), на яку його прийнято, Роботодавець протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржено Працівником у порядку, встановленому для розгляду трудових спорів з питань звільнення (ст. 28 КЗпП). 
2.14. До початку роботи за укладеним трудовим договором Роботодавець зобов’язаний: 
2.14.1. Роз’яснити Працівникові його права й обов’язки та проінформувати під підпис про умови праці, наявність на робочому місці, де він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров’я, його права на пільги й компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства й колективного договору.
2.14.2. Ознайомити працівника з цими ПВТР та колективним договором.
2.14.3. Визначити Працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами. 
2.14.4. Проінструктувати Працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони (ст. 29 КЗпП). 
2.15. Переведення на іншу роботу допускається лише за згодою Працівника. Роботодавець має право перевести Працівника (строком до одного місяця) на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо ця робота не протипоказана йому за станом здоров’я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою. Проте забороняється тимчасове переведення на іншу роботу вагітних жінок, жінок, які мають дитину-інваліда або дитину віком до шести років, а також осіб віком до вісімнадцяти років без їхньої згоди (ст. 33 КЗпП). 
Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди Працівника переміщення його в тому самому закладі на інше робоче місце, доручення роботи у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Роботодавець не має права переміщати Працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров’я. 
У зв’язку із змінами в організації праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією самою спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці — систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших — Працівника має бути повідомлено не пізніше ніж за два місяці. 
Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а Працівник не згоден продовжувати роботу в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 КЗпП. 
2.16. На Працівника ведеться особова справа, яка складається із особового листка з обліку кадрів, копій документів про освіту, кваліфікацію, професійну підготовку, медичної довідки про відсутність протипоказань для роботи в навчальному закладі, виписок із наказів про призначення, переведення, заохочення, стягнення. Особова справа зберігається у Роботодавця.
2.17. Трудовий договір може бути припинено у будь-який час за угодою сторін (ст. 36 КЗпП). 
2.18. Строковий трудовий договір припиняється після закінчення строку дії, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають, а Роботодавець та Працівник не порушують питання про їх припинення.
2.19. Розірвання безстрокового трудового договору з ініціативи Працівника може мати місце за умови попередження про це Роботодавця письмово за два тижні. 
За згодою сторін договір може бути розірвано без дотримання цієї умови.
2.20. У разі, якщо заява Працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім’ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), Роботодавець має розірвати трудовий договір у строк, про який просить Працівник (ст. 38 КЗпП). 
2.21. Якщо Працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, Роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладанні трудового договору (ст. 38 КЗпП).
2.22. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо Роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (ст. 38 КЗпП).
2.23. Строковий трудовий договір підлягає розірванню достроково на вимогу Працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення Роботодавцем законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, зазначених у пункті 2.20 цих ПВТР. 
2.24. Якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк (ст. 391 КЗпП).
2.25. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23 КЗпП (якщо трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів Працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами), вважаються такими, що укладені на невизначений строк. 
2.26. Після закінчення строку попередження про звільнення Працівник має право припинити роботу.
В останній день роботи Працівника Роботодавець має видати йому належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок. При звільненні Працівника виплата всіх належних йому сум провадиться в день звільнення. Якщо Працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми має бути виплачено не пізніше наступного дня після пред’явлення звільненим Працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні Працівникові при звільненні, Роботодавець повинен письмово повідомити Працівника перед виплатою їх. У разі спору про розмір сум, належних Працівникові при звільненні, Роботодавець в усякому разі повинен в зазначений вище строк виплатити не оспорювану ним суму.
2.27. Підставами для розірвання Роботодавцем трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності є: 
2.27.1. Зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання навчального закладу, скорочення чисельності або штату працівників. 
2.27.2. Виявлена невідповідність Працівника посаді, яку він обіймає, або роботі, яку виконує, внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров’я, які перешкоджають продовженню цієї роботи.
2.27.3. Систематичне невиконання Працівником без поважних причин обов’язків, покладених на нього трудовим договором або цими ПВТР, якщо до Працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. 
2.27.4. Прогул (у тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. 
2.27.5. Нез’явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців поспіль внаслідок тимчасової непрацездатності без урахування відпустки по вагітності та пологах, якщо законодавством не встановлено триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За Працівником, який втратив працездатність у зв’язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. 
2.27.6. Поновлення на роботі Працівника, який раніше виконував цю роботу. 
2.27.7. Поява на роботі в нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп’яніння. 
2.27.8. Вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу. 
Звільнення з підстав, зазначених у підпунктах 2.27.1, 2.27.2 і    
2.27. Допускається, якщо неможливо перевести Працівника, за його згодою, на іншу роботу. 
2.28. Не допускається звільнення Працівника з ініціативи Роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 2.27.5 цих ПВТР), а також у період перебування Працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації навчального закладу.
2.29. Звільнення педагогічних працівників у зв’язку зі скороченням обсягу роботи може мати місце лише в кінці навчального року. 
2.30. Звільнення педагогічних працівників за результатами атестації, а також у випадках ліквідації навчального закладу, скорочення кількості або штату працівників здійснюється відповідно до чинного законодавства. 
2.31. Трудовий договір з ініціативи Роботодавця може бути розірвано також у випадку вчинення Працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, дій, які порушують права та принижують честь і гідність вихованців, не дотримується педагогічної етики, норм суспільної моралі.
2.32. Розірвання договору у випадках, передбачених законодавством, провадиться лише за попередньою згодою профспілкового комітету (якщо Працівник є членом первинної профспілкової організації). 
2.33. Педагогічні працівники, які систематично порушують статут, ці ПВТР, не виконують посадових обов’язків, умов колективного договору (контракту) або за результатами атестації не відповідають посаді, яку обіймають, звільняються з роботи відповідно до чинного законодавства.

                      3. Основні права та обов’язки Працівника
3.1. Працівник навчального закладу має право на:
•	укладання, зміну та розірвання трудового договору в порядку та на умовах, викладених в цих ПВТР, КЗпП, інших законах;
•	надання йому роботи, обумовленої трудовим договором;
•	робоче місце, яке відповідає державним нормативам охорони праці та умовам, передбаченим колективним договором;
•	своєчасну і в повному обсязі виплату заробітної плати відповідно до своєї кваліфікації, складності праці, кількості та якості виконаної роботи;
•	відпочинок, який забезпечується встановленням нормальної тривалості робочого часу, скороченого робочого часу для окремих професій та категорій працівників, наданням щотижневих вихідних, неробочих, святкових днів, щорічних оплачуваних відпусток; 
•	повну достовірну інформацію про умови праці і вимоги охорони праці на робочому місці;
•	створення професійної спілки, вступ до неї для захисту своїх трудових прав, свобод, законних інтересів;
•	участь в управлінні навчальним закладом через Конференцію колективу навчального закладу та батьків або осіб, що їх замінюють, професійну спілку, яка діє у трудовому колективі; на внесення пропозицій щодо поліпшення роботи навчального закладу, а також з питань соціально-культурного і побутового обслуговування (ст. 245 КЗпП);
•	ведення колективних переговорів та укладання колективних договорів через своїх представників, а також на отримання інформації про стан виконання колективного договору;
•	захист своїх трудових прав, свобод і законних інтересів усіма не забороненими законом способами;
•	вирішення індивідуальних і колективних трудових спорів, включаючи право на страйк, відповідно до КЗпП, Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)»;
•	відшкодування шкоди, заподіяної Працівникові у зв’язку з виконанням ним трудових обов’язків;
•	компенсацію моральної шкоди у разі, якщо порушення законних прав Працівника призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків і вимагають від Працівника додаткових зусиль для організації свого життя (ст. 2371 КЗпП).
3.2. Права та обов’язки педагогічних працівників у сфері дошкільної освіти визначаються законами України «Про освіту», «Про дошкільну освіту» та іншими нормативно-правовими актами. 
На посаді педагогічного працівника навчального закладу може працювати особа з високими моральними якостями, яка має відповідну вищу педагогічну освіту, забезпечує результативність та якість роботи, а також фізичний і психічний стан якої дає змогу виконувати професійні обов’язки (ст. 30 Закону України «Про дошкільну освіту»). 
3.3. Педагогічні працівники мають право на: 
•	захист професійної честі, гідності; 
•	індивідуальну педагогічну діяльність; 
•	участь у громадському самоврядуванні; 
•	користування подовженою оплачуваною відпусткою; 
•	забезпечення житлом у першочерговому порядку, пільгові кредити для індивідуального і кооперативного будівництва; 
•	придбання основних продуктів харчування за цінами, встановленими для працівників сільського господарства; 
•	одержання службового житла;
•	підвищення кваліфікації, перепідготовку, вільний вибір змісту, програм, форм навчання, закладів освіти, установ та організацій, що здійснюють підвищення кваліфікації і перепідготовку (ст. 55 Закону України «Про освіту»);
•	участь у методичних об’єднаннях, нарадах тощо;
•	проведення в установленому порядку науково-дослідної, експериментальної, пошукової роботи; 
•	внесення пропозицій щодо поліпшення роботи навчального закладу; 
•	соціальне та матеріальне забезпечення відповідно до законодавства; 
•	об’єднання у професійні спілки та на членство в інших об’єднаннях громадян, діяльність яких не заборонено законодавством;
•	інші права, що не суперечать законодавству України (п. 36. Положення про дошкільний навчальний заклад).
3.4. Відволікання педагогічних працівників від виконання професійних обов’язків не допускається за винятком випадків, передбачених чинним законодавством (ст. 55 Закону України «Про освіту»).
3.5. Працівник закладу зобов’язаний: 
3.5.1. Нести відповідальність за збереження життя, фізичне і психічне здоров’я вихованців згідно із законодавством. 
3.5.2. Виконувати доручену йому роботу особисто, не передоручаючи її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством.
3.5.3. Працювати сумлінно, виконувати навчальний режим, вимоги статуту і ці ПВТР, дотримуватись дисципліни праці.
3.5.4. Виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями.
3.5.5. Бережно ставитися до обладнання, інвентарю, матеріалів, навчальних посібників тощо, виховувати у дошкільників таке саме ставлення до майна навчального закладу.
3.5.6. Дотримуватися санітарних правил, гігієни праці, користуватися виданими засобами індивідуального захисту.
3.5.7. Раціонально витрачати тепло, електроенергію, воду.
3.5.8. Гідно поводитися на роботі, в громадських місцях, дотримуватися етичних норм поведінки в колективі, бути уважним і ввічливим у стосунках з вихованцями, батьками.
3.5.9. Своєчасно і ретельно вести встановлену документацію.
3.5.10. У встановлені строки проходити медичний огляд відповідно до чинного законодавства. 
3.6. Педагогічні працівники закладу зобов’язані: 
3.6.1. Виконувати статут, ці ПВТР, умови трудового договору.
3.6.2. Дотримуватися педагогічної етики, норм загальнолюдської моралі, поважати гідність дитини та її батьків. 
3.6.3. Забезпечувати емоційний комфорт, захист дитини від будь-яких форм експлуатації та дій, які шкодять її здоров’ю, а також від фізичного та психологічного насильства, запобігати шкідливим звичкам.
3.6.4. Забезпечувати умови для засвоєння вихованцями освітніх програм на рівні обов’язкових державних вимог, сприяти розвиткові здібностей дітей.
3.6.5. Настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей.
3.6.6. Виховувати повагу до батьків, жінок, культурно-національних, духовних, історичних цінностей України, країни походження, державного й соціального устрою, дбайливе ставлення до довкілля тощо. 
3.6.7. Готувати дітей до свідомого життя в дусі взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами.
3.6.8. Постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність і загальну культуру.  
3.7. Основні завдання лікаря-педіатра і медичної сестри навчального закладу викладено у наказі Міністерства охорони здоров’я України, Міністерства освіти і науки України «Про удосконалення організації медичного обслуговування дітей у дошкільному навчальному закладі» від 30 серпня 2005 р. № 432/496.
3.8. Обов’язки молодших медичних спеціалістів, які працюють у навчальному закладі, викладено в Порядку медичного обслуговування дітей у дошкільному навчальному закладі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2002 року № 826. 
3.9. Коло обов’язків (робіт), які виконує Працівник за своєю спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, визначається посадовою (робочою) інструкцією, затвердженими в установленому порядку кваліфікаційними довідниками посад службовців і тарифно-кваліфікаційними довідниками робіт і професій робітників, положеннями, цими ПВТР та умовами контракту, де ці обов’язки конкретизуються. 

4. Основні обов’язки та права Роботодавця
4.1. Роботодавець: 
•	здійснює керівництво й контроль за діяльністю навчального закладу; 
•	діє від імені навчального закладу, представляє його в державних та інших органах, установах і організаціях, укладає угоди з юридичними та фізичними особами;
•	розпоряджається в установленому порядку майном, коштами навчального закладу і відповідає за дотримання фінансової дисципліни та збереження матеріально-технічної бази навчального закладу; 
•	приймає на роботу та звільняє з роботи працівників; 
•	затверджує штатний розпис за погодженням із засновником (власником) навчального закладу; 
•	контролює організацію харчування і медичного обслуговування дітей; 
•	затверджує посадові інструкції працівників за погодженням з профспілковим комітетом; 
•	забезпечує дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних норм і правил техніки безпеки, вимог безпечної життєдіяльності дітей і працівників; 
•	відповідає за реалізацію завдань дошкільної освіти, визначених Законом України «Про дошкільну освіту», та забезпечення рівня дошкільної освіти у межах державних вимог до її змісту й обсягу; 
•	контролює відповідність застосовуваних форм, методів і засобів розвитку, виховання дітей їхнім віковим, психофізіологічним особливостям, здібностям і потребам; 
•	підтримує ініціативу щодо вдосконалення освітньої роботи, заохочує творчі пошуки, дослідно-експериментальну роботу педагогів; 
•	організує різні форми співпраці з батьками або особами, що їх замінюють; 
•	щороку звітує про свою діяльність на конференціях колективу навчального закладу та батьків або осіб, що їх замінюють (п. 44. Положення про дошкільний навчальний заклад); 
•	видає у межах своєї компетенції накази та розпорядження, контролює їх виконання; 
4.2. Роботодавець має право:
4.2.1. Укладати, змінювати і розривати трудові договори з працівниками відповідно до визначеного законодавством порядку.
4.2.2. Вести колективні переговори та укладати колективні договори.
4.2.3. Заохочувати працівників за сумлінну працю.
4.2.4. Вимагати від працівників виконання службових обов’язків, бережного ставлення до майна навчального закладу, виконання цих ПВТР.
4.2.5. Застосовувати до працівників передбачені законодавством заходи стягнень за порушення трудової дисципліни — догану, звільнення.
4.2.6. Ухвалювати передбачені законодавством локальні нормативні акти. 
4.3. Роботодавець зобов’язаний: 
4.3.1. Дотримуватися трудового законодавства та інших нормативно-правових актів щодо норм трудового права, локальних нормативних актів, умов колективного договору, угод та трудових договорів.
4.3.2. Створювати умови, які забезпечують участь працівників в управлінні навчальним закладом. 
4.3.3. У встановлені строки розглядати критичні зауваження і пропозиції працівників і повідомляти їм про вжиті заходи (ст. 245 КЗпП).
4.3.4. Забезпечувати необхідні організаційні та економічні умови для здійснення освітнього процесу на рівні державних стандартів якості освіти, для ефективної роботи працівників навчального закладу відповідно до їхньої спеціальності чи кваліфікації. 
4.3.5. Визначати працівникам робочі місця, забезпечувати працівників необхідними засобами роботи. 
4.3.6. Удосконалювати освітній процес, упроваджувати в практику кращий досвід роботи, пропозиції педагогічних та інших працівників, спрямовані на поліпшення роботи навчального закладу.
4.3.7. Організовувати підготовку необхідної кількості педагогічних кадрів, їх атестацію, правове і професійне навчання як у своєму закладі, так і відповідно до угод в інших навчальних закладах.
4.3.8. Забезпечувати виконання державних гарантій для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки (Постанова Кабінету Міністрів України від 28 червня 1997 р. № 695).
4.3.9. Укладати і розривати угоди, контракти з педагогічними працівниками з дотриманням норм чинного законодавства, зокрема Законів України «Про освіту», «Про дошкільну освіту». 
4.3.10. Доводити до відома педагогічних працівників у кінці навчального року (до надання відпустки) педагогічне навантаження в наступному навчальному році.
4.3.11. Забезпечувати видачу заробітної плати працівникам у встановлені колективним договором терміни.
4.3.12. Надавати відпустки всім працівникам закладу відповідно до графіка відпусток.
4.3.13. Забезпечувати умови техніки безпеки, виробничої санітарії, належне технічне обладнання всіх робочих місць, створювати здорові та безпечні умови праці, необхідні для виконання працівниками трудових обов’язків. 
4.3.14. Забезпечувати належне утримання приміщення, опалення, освітлення тощо, створювати необхідні умови для зберігання верхнього одягу працівників навчального закладу, вихованців.
4.3.15. Організовувати харчування дітей та працівників навчального закладу.
4.3.16. Сприяти наданню працівникам житлово-побутових гарантій, передбачених законодавством у галузі освіти (ст. 57 Закону України «Про освіту»).
4.3.17. Нести відповідальність за ведення, своєчасність виконання та зберігання ділової документації навчального закладу.
4.3.18. Дотримуватись чинного законодавства, активно вживати заходів для удосконалення управління навчальним закладом, зміцнення трудової дисципліни.
4.3.19. Надавати представникам профспілки повну й достовірну інформацію, необхідну для укладання колективного договору.
4.3.20. Дотримуватись умов колективного договору, уважно реагувати на повсякденні потреби працівників навчального закладу, забезпечувати надання їм установлених пільг та гарантій.
4.3.21. Своєчасно подавати центральним органам державної виконавчої влади встановлену статистичну і бухгалтерську звітність, а також інші необхідні відомості про роботу і стан навчального закладу. 
4.3.22. Розглядати подання профспілкового комітету про виявлені порушення трудового законодавства, вживати заходів для їх усунення, повідомляти про це профспілковий комітет.

5. Робочий час і його використання
        5.1. Режим роботи.
5.1.1. У навчальному закладі встановлюється 5 денний робочий тиждень з  2  вихідними днями. 
5.1.2. Для педагогічних працівників, запроваджується змінна робота. 
5.1.3. У навчальному закладі встановлюється такий режим роботи:

№ з/п	Посада	Тривалість роботи
(кількість годин на тиждень)	Режим роботи	Примітки	
			початок
робочого дня	обідня перерва	кінець
робочого дня		
			перша
зміна	друга
зміна		перша
зміна	друга
зміна		
1.	Завідуюча 	40	8		12-13	17		ненормований	
2.	Вихователі 
ясельної гр..
Вихователі 
дош. гр..	30	7

7-30	13

12		13

13-30	19

18	згідно графіка роботи	
3.	Помічники вихователя 	40	8		12-13	17			
4.	Інструктор з фізичного виховання 	11,25	8			12			
5.	Медична сестра 	38,5	8		12-13	16-10			
6. 	Музичний керівник 	12	8			12			
7.	Завгосп 	40	8		12-13	17			
 
Кожна група працівників повинна виконувати роботу впродовж установленої тривалості робочого часу відповідно до графіка змінності.
5.1.4. При виконанні окремих видів робіт, коли за умовами роботи не може бути дотримано встановлену для певної категорії працівників щоденну або щотижневу тривалість робочого часу (працівники сторожової охорони), за погодженням із профспілковим комітетом запроваджується підсумований облік робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормальної кількості робочих годин. Вихідні дні працівникам сторожової охорони надаються згідно з графіком змінності.
5.1.5. На роботах, де умови праці не дають змоги надавати перерву для відпочинку та харчування, Роботодавець забезпечує працівникам умови для відпочинку та вживання їжі в робочий час. 
5.1.6. Працівникам навчального закладу, які працюють змінами, забороняється залишати роботу до приходу колеги-змінника. У разі його нез’явлення Працівник повинен повідомити про це Роботодавця, який вживає заходів для забезпечення заміни.
5.1.7. У випадках виконання вихователями, помічниками вихователів, санітарками-нянями роботи за межами основного робочого часу через невихід на роботу змінника або з причини, коли батьки несвоєчасно забирають дітей з навчального закладу, робота понад встановлену норму, передбачену графіком, вважається надурочною з оплатою відповідно до статті 106 КЗпП.
Цей порядок застосовується у випадках, коли робота понад встановлену норму робочого часу виконувалась без перерви після закінчення основного робочого часу (п. 64 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1993 р. № 102).
5.1.8. Ненормований робочий час встановлюється для таких працівників: 
5.1.9. Роботодавець забезпечує облік перебування працівників на роботі. 
5.1.10. Працівникові забороняється:
•	змінювати на свій розсуд розклад занять та графік роботи;
•	відволікатися від безпосередньої роботи для виконання громадських доручень та участі у різноманітних заходах — нарадах, семінарах, зборах, заняттях гуртків художньої самодіяльності, спортивних змаганнях тощо;
•	допускати присутність на заняттях сторонніх осіб без дозволу Роботодавця;
•	давати іншим педагогічним працівникам зауваження з приводу їх роботи під час проведення занять та в присутності вихованців;
•	курити на території навчального закладу.
5.1.11. Працівник зобов’язаний повідомити Роботодавця про нез’явлення на роботі через хворобу в перший день відсутності, а після виходу на роботу — надати листок непрацездатності, попередивши напередодні про свій вихід.
5.1.12. Загальна тривалість зборів, засідань тощо не повинна бути більшою двох годин, батьківських зборів — півтори години.
5.2. Педагогічне навантаження працівників навчального закладу становить:
•	вихователя групи загального типу — 30 годин; 
•	музичного керівника — 24 години; 
•	інструктора з фізкультури — 30 годин; 
Педагогічне навантаження педагогічного працівника навчального закладу обсягом менше тарифної ставки встановлюється лише за його письмовою згодою у порядку, передбаченому законодавством України (ст. 30 Закону України «Про дошкільну освіту»).
5.3. Порядок надання і використання відпусток.
5.3.1. Педагогічні працівники мають право користуватися подовженою оплачуваною відпусткою (ст. 55 Закону України «Про освіту»).
5.3.2. Педагогічним працівникам гарантується виплата допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки (ст. 57 Закону України «Про відпустки»). 
5.3.3. Право працівників на щорічну основну відпустку повної тривалості у перший рік роботи настає після закінчення шести місяців безперервної роботи в закладі. 
5.3.4. Щорічні відпустки повної тривалості до настання шестимісячного терміну безперервної роботи у перший рік роботи в навчальному закладі (за бажанням Працівника) надаються: 
•	жінкам — перед відпусткою у зв’язку з вагітністю та пологами або після неї, а також жінкам, які мають двох і більше дітей віком до 15 років або дитину-інваліда; 
•	інвалідам; 
•	особам віком до вісімнадцяти років; 
•	чоловікам, дружини яких перебувають у відпустці у зв’язку з вагітністю та пологами; 
•	особам, звільненим після проходження строкової військової або альтернативної (невійськової) служби, якщо після звільнення із служби вони були прийняті на роботу протягом трьох місяців, не враховуючи часу переїзду до місця проживання; 
•	сумісникам — одночасно з відпусткою за основним місцем роботи; 
•	працівникам, які успішно навчаються в навчальних закладах та бажають приєднати відпустку до часу складання іспитів, заліків, написання дипломних, курсових, лабораторних та інших робіт, передбачених навчальною програмою; 
•	працівникам, які не використали за попереднім місцем роботи повністю або частково щорічну основну відпустку і не одержали за неї грошової компенсації; 
•	працівникам, які мають путівку (курсівку) для санаторно-курортного (амбулаторно-курортного) лікування; 
•	батькам-вихователям дитячих будинків сімейного типу; 
•	в інших випадках, передбачених законодавством, колективним або трудовим договором. 
5.3.5. Відпустка за другий та наступні роки роботи надається згідно з графіками, які затверджує Роботодавець за погодженням з профспілковим комітетом. Графік складається, як правило, на початку січня.
При складанні графіків ураховуються інтереси навчального закладу, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку. 
Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між Працівником і Роботодавцем, який зобов’язаний письмово повідомити Працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну (ст. 10 Закону України «Про відпустки», ст. 79 КЗпП).
5.3.6. Керівним, педагогічним працівникам щорічна основна відпустка повної тривалості у перший та наступні роки надається у літній період незалежно від часу прийняття їх на роботу. 
Керівним, педагогічним працівникам у разі необхідності санаторно-курортного лікування щорічна основна відпустка або її частина може надаватися протягом навчального року, якщо це передбачено колективним договором. 
5.3.7. Особам, які працюють у навчальному закладі на умовах неповного робочого часу, у тому числі особам, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, надається щорічна основна відпустка повної тривалості. 
5.3.8. Перенесення щорічної основної відпустки, поділ її на частини та відкликання з відпустки провадиться відповідно до умов, передбачених статтями 11 та 12 Закону України «Про відпустки». Педагогічним працівникам невикористана частина щорічної основної відпустки, за умови її поділу, повинна бути надана, як правило, в літній період.
5.3.9. За бажанням керівних, педагогічних працівників частина щорічної основної відпустки замінюється грошовою компенсацією за можливості забезпечення їх у відповідний період роботою. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної основної відпустки не повинна бути менша ніж 24 календарних дні.
5.3.10. У разі звільнення керівних, педагогічних працівників їм виплачується грошова компенсація за всі не використані ними дні щорічної основної відпустки. 
У разі звільнення керівних, педагогічних працівників, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічної основної відпустки з розрахунку повної її тривалості, а особам, які до звільнення пропрацювали менш як 10 місяців, — пропорційно до відпрацьованого ними часу (з розрахунку тривалості щорічної основної відпустки за кожний відпрацьований місяць 5,6; 4,2 і 2,8 календарних дня за тривалості щорічної основної відпустки відповідно 56, 42 і 28 календарних днів).
5.3.11. Тривалість щорічної основної відпустки становить (календарних днів):
•	завідуюча 42 ;
•	вихователь 42 ;
•	інструктор з фізкультури 42 ;
•	музичний керівник 42 ;
Тривалість відпустки помічників вихователів навчального закладу становить 28 календарних днів. 
5.3.12. Жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (ст. 73 КЗпП, ст. 19 Закону України «Про відпустки»). 
За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів.
5.3.13. За бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки. 
5.3.14. У разі звільнення працівника у зв’язку із закінченням строку трудового договору невикористана відпустка може за його бажанням надаватися й тоді, коли час відпустки повністю або частково перевищує строк трудового договору. У цьому разі чинність трудового договору продовжується до закінчення відпустки (ст. 3 Закону України «Про відпустки»).
5.3.15. Щорічна відпустка на вимогу Працівника повинна бути перенесена на інший період у разі:
•	порушення Роботодавцем терміну письмового повідомлення Працівника про час надання відпустки (ст. 10 Закону України «Про відпустки»); 
•	несвоєчасної виплати Роботодавцем заробітної плати Працівнику за час щорічної відпустки (ст. 21 Закону України «Про відпустки»).
5.3.16. Щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі: 
•	тимчасової непрацездатності Працівника, засвідченої у встановленому порядку; 
•	виконання Працівником державних або громадських обов’язків, якщо згідно із законодавством він підлягає звільненню на цей час від основної роботи зі збереженням заробітної плати; 
•	настання строку відпустки у зв’язку з вагітністю та пологами; 
•	збігу щорічної відпустки з відпусткою у зв’язку з навчанням (ст. 11 Закону України «Про відпустки»).
5.3.17. Щорічну відпустку за ініціативою Роботодавця, як виняток, може бути перенесено на інший період тільки за письмовою згодою Працівника та за погодженням з профспілковим комітетом у разі, якщо надання щорічної відпустки в раніше обумовлений період може несприятливо відбитися на нормальному ході роботи навчального закладу, та за умови, що частину відпустки тривалістю не менше 24 календарних днів буде використано в поточному робочому році. 
5.3.18. У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між Працівником і Роботодавцем. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 Закону України «Про відпустки». 
5.3.19. Забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років поспіль, а також ненадання їх протягом робочого року особам віком до вісімнадцяти років та працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами чи з особливим характером праці.
5.3.20. Щорічну відпустку на прохання Працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. 
5.3.21. Невикористану частину щорічної відпустки має бути надано Працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. 
Відкликання з щорічної відпустки допускається за згодою Працівника лише для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків, для відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна закладу. У разі відкликання Працівника з відпустки його праця оплачується з урахуванням тієї суми, що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки (ст. 12 Закону України «Про відпустки»).
Відпустка без збереження заробітної плати за бажанням Працівника надається в обов’язковому порядку: 
•	матері або батьку, який виховує дітей без матері (в тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), що має двох і більше дітей віком до 15 років або дитину-інваліда, — тривалістю до 14 календарних днів щорічно; 
•	чоловікові, дружина якого перебуває у післяпологовій відпустці, — тривалістю до 14 календарних днів; 
•	матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статті 18 та частині першій статті 19 Закону України «Про відпустки», в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, — тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, а в разі якщо дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), — не більш як до досягнення нею шістнадцятирічного віку;
•	ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», — тривалістю до 14 календарних днів щорічно; 
•	особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, — тривалістю до 21 календарного дня щорічно; 
•	пенсіонерам за віком та інвалідам III групи — тривалістю до 30 календарних днів щорічно; 
•	інвалідам I та II груп — тривалістю до 60 календарних днів щорічно; 
•	особам, які одружуються, — тривалістю до 10 календарних днів;
•	працівникам у разі смерті рідних по крові або по шлюбу: чоловіка (дружини), батьків (вітчима, мачухи), дитини (пасинка, падчерки), братів, сестер — тривалістю до 7 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад; інших рідних — тривалістю до 3 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад; 
•	працівникам для догляду за хворим рідним по крові або по шлюбу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, — тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше 30 календарних днів; 
•	працівникам для завершення санаторно-курортного лікування — тривалістю, визначеною у медичному висновку; 
•	працівникам, допущеним до вступних іспитів у вищі навчальні заклади, — тривалістю 15 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місцезнаходження навчального закладу та назад; 
•	працівникам, допущеним до складання вступних іспитів в аспірантуру з відривом або без відриву від виробництва, а також працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі та успішно виконують індивідуальний план підготовки, — тривалістю, необхідною для проїзду до місцезнаходження вищого навчального закладу або закладу науки і назад; 
•	сумісникам — на термін до закінчення відпустки за основним місцем роботи; 
•	ветеранам праці — тривалістю до 14 календарних днів щорічно; 
•	працівникам, які не використали за попереднім місцем роботи щорічну основну та додаткові відпустки повністю або частково і одержали за них грошову компенсацію, — тривалістю до 24 календарних днів у перший рік роботи на даному підприємстві до настання шестимісячного терміну безперервної роботи; 
•	працівникам, діти яких у віці до 18 років вступають до навчальних закладів, розташованих в іншій місцевості, — тривалістю 12 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місцезнаходження навчального закладу та у зворотному напрямі. За наявності двох або більше дітей зазначеного віку така відпустка надається окремо для супроводження кожної дитини. 
За сімейними обставинами та з інших причин Працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між Працівником та Роботодавцем, але не більше 15 календарних днів на рік (ст. 26 Закону України «Про відпустки»). 

6. Заохочення за успіхи в роботі
6.1. Педагогічним працівникам гарантовано надається щорічна грошова винагорода в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов’язків (ст. 57 Закону України «Про освіту»). 
6.2. За особливі трудові заслуги педагогічні та інші працівники можуть бути нагороджені державними нагородами, представлені до присудження державних премій України, відзначені знаками, грамотами, іншими видами морального та матеріального заохочення (ст. 58 Закону України «Про освіту», ст. 146 КЗпП).
6.3. До працівників закладу застосовуються такі заохочення: 
•	оголошення подяки;
•	нагородження грошовою премією;
•	нагородження цінним подарунком;
•	почесною грамотою. 
6.4. Заохочення застосовуються Роботодавцем за погодженням з профспілковим комітетом. Заохочення оголошуються наказом в урочистій обстановці і заносяться до трудових книжок працівників відповідно до правил їх ведення (ст. 144 КЗпП). 
6.5. Роботодавець сприяє працівникам, які успішно й сумлінно виконують свої трудові обов’язки, у наданні їм в першу чергу переваг та пільг в галузі соціально-культурного і житлово-побутового обслуговування (путівки до санаторіїв та будинків відпочинку, поліпшення житлових умов тощо), переваг при просуванні по роботі (ст. 145 КЗпП). 
6.6. Упродовж строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до Працівника не застосовуються (ст. 151 КЗпП).

7. Відповідальність за порушення трудової дисципліни
7.1. Роботодавець зобов’язаний правильно організувати роботу працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови праці та побуту працівників (ст. 141 КЗпП).
7.2. Трудова дисципліна забезпечується методами переконання та заохочення до сумлінної праці. До порушників дисципліни застосовують заходи дисциплінарного та громадського впливу.
7.3. Роботодавець за порушення трудової дисципліни може застосувати до Працівника один із таких заходів стягнення: 
•	догана; 
•	звільнення. 
Звільнення як дисциплінарне стягнення може бути застосовано відповідно до пунктів 3, 4, 7, 8 статті 40 та статті 41 КЗпП. 
7.4. Педагогічні працівники, які систематично порушують статут, ці ПВТР, не виконують посадових обов’язків, умов колективного договору або за результатами атестації не відповідають посаді, яку обіймають, звільняються з роботи відповідно до чинного законодавства.
7.5. Працівники, обрані до складу профспілкових органів і не звільнені від виконання своїх посадових обов’язків, не можуть бути піддані дисциплінарному стягненню без попередньої згоди органу, членами якого вони є.
7.6. До застосування дисциплінарного стягнення Роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У випадку відмови Працівника дати письмові пояснення складається відповідний акт. 
7.7. Дисциплінарні стягнення застосовуються Роботодавцем безпосередньо після виявлення провини, але не пізніше одного місяця від дня її виявлення, не рахуючи часу хвороби Працівника або перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. 
При обранні виду стягнення Роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну Працівником шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу Працівника. 
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється Працівникові під підпис (ст. 149 КЗпП). 
Працівник має право оскаржити дисциплінарне стягнення у порядку, встановленому главою XV КЗпП. 
Якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення Працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. 
Якщо Працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив свою сумлінність, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року (ст. 151 КЗпП).
6.8. Роботодавець має право замість накладання дисциплінарного стягнення передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу (ст. 152 КЗпП). 
З цими ПВТР повинні бути ознайомлені всі працівники закладу під підпис.
Правила розміщуються у навчальному закладі на видному місці. 

Завідуюча Краснокутським ДНЗ№3

____________  Н.В. Кочерга
  (особистий підпис)

___________________
             (дата)	Голова профспілкового комітету

____________  В.П. Діденко
 (особистий підпис)

___________________
             (дата)